ARTHURISKE BRITANNIA
For lenge siden ble Britannia styrt
av kong Uthred Pendragon.
Men da Uthred døde uten arving,
ble landet slitt i stykker av krig.
Mange forsøkte å kreve tronen,
og sloss bittert og uten slutt.
Folks hjerter var hule og uten håp.
Landet var fortapt og uten leder.
Så trollmannen Merlin
fortryllet et magisk sverd i en stein ved navn Excalibur,
og erklærte at bare Uthreds ekte arving kunne trekke det opp.
Mange forsøkte,
men bare én lyktes.
En gutt ved navn Arthur, som ikke ante
at han var Uthreds forsvunne sønn.
Arthur ble en stor konge.
Han gjorde fiendene sine til allierte
og hersket ved et rundt bord, så alle var likeverdige.
Han og ridderne hans levde etter en kodeks for ridderlighet,
og med rene og edle hjerter.
Men deres største fiende var Arthurs halvsøster, Morgana.
Overbevist om at hun var den rettmessige arvingen,
og desperat etter å eie Excalibur,
vendte hun seg til svart trolldom.
Arthur kjempet en grusom kamp mot henne,
og sendte henne til jordens indre.
Men ikke før hun sverget en grusom hevn.
Når du er borte,
når hjertene er hule
og landet er fortapt og uten leder igjen,
vil jeg gjenoppstå.
Og det vil også sverdet.
RIDDERNE AV DET RUNDE BORD
Alex, du kommer for sent.
Ja da!
Jeg kommer så fort jeg kan.
Leksene dine ligger over hele kjøkkenbordet.
Hver gang du sover lenge og hopper over frokosten, er det som
- å starte dagen på tomt batteri. - Å starte dagen på tomt batteri.
Jeg vet det.
Kanskje hvis du ikke hadde ventet til i siste liten kvelden før...
Søren!
FIASKO
Her.
Det er ikke helt riktig farge, men...
Kanskje du kan si det er solstorm.
Takk, mamma.
Du hører på BBC. Klokken er 7.30, og det er tid for nyheter.
GUTTEN OG KONGESVERDET
BBC-nyhetene klokken 7.30.
Eksperter advarer om at verden
er mer ustabil enn den har vært på flere århundrer.
Diktatorer og tyranner får makten over flere land enn noensinne før,
og globale splider øker
i alarmerende hastighet.
ALEX! DE FØLGER ETTER MEG! ALEX, HJELP
Å, nei.
HVOR ER DU? ALEX, HJELP
Unnskyld meg.
Beklager.
KRIG MØRKE
FRYKT KRISE
Unnskyld meg.
Bedders!
Har noen sett Bedders?
VELKOMMEN TIL DUNGATE SKOLE
Bedders! Hvor er du?
Slipp meg! La meg være!
Sett meg ned!
Nei, nei og nei.
Vil du overleve på denne skolen,
må du betale for privilegiet.
Dere stopper blodomløpet.
Jeg kommer til å besvime.
Demp deg, ellers slår jeg PIN-nummeret mitt inn i beina dine.
Hodet mitt fylles med blod.
Det kommer til å eksplodere.
Jeg kjenner meg rar.
Hjelp!
- Kan noen hjelpe meg? - Hei!
Slipp ham.
Å, se.
Det er Lego minifigur-gutten.
Jeg sa, la ham være.
Hvorfor det?
Fordi dere er to,
han er halvparten så stor som dere,
og han er kompisen min.
Hvor mange ganger må jeg si det?
Ikke vær en helt.
Det er ikke verdt det.
Det er jeg som er kongen her.
Pass deg så du ikke drukner i dammen.
Ses senere, jenter.
- Slipp meg, din reke! - Kutt ut!
Flytt dere!
Alexander Elliot!
Jeg gir deg en siste sjanse,
ellers må jeg gi dere alle tre gjensitting.
Hvem startet det?
Ingen.
Oppførselen din her påvirker resten av livet ditt.
Det vet du vel?
Det er en hard verden der ute,
og den blir stadig hardere.
Det er millioner av barn i dette landet
med en bedre start på livet enn deg.
Og verden forandrer seg ikke.
Det er du som må forandre deg.
Alex, du reddet livet mitt,
og nå skylder jeg deg min evige lojalitet.
Som Frodo og Samwise
eller Chewbacca og Han
eller Esel og Shrek.
Vi passer på å være på samme buss hver morgen.
Og jeg venter på deg i matfriminuttet og etter skolen,
sånn at hvis de våger å prøve seg...
Vi gjør det allerede, Bedders.
Lance og Kaye hersker på skolen.
Det er ingenting du kan gjøre.
Det er ingenting noen av oss kan gjøre.
Dette er ikke barneskolen lenger.
Nå er vi null.
Vi er de mest ubetydelige, avmektige folkene på skolen.
Hei.
Hei!
Jeg har lært et nytt triks.
Hold fram hånden.
Og nå klemmer du så hardt du kan.
Abrakadabra!
Simsalabim!
Åpne hånden.
Det er ikke riktig.
Du skulle hatt begge.
Det er en dupliseringsillusjon.
Det er veldig bra når det fungerer.
Ikke bry deg om det, Bedders.
Jeg er ikke i humør for magi lenger.
Alex, er alt i orden?
Det er vel ikke sant?
Hva fikk deg til å hoppe på noen og begynne å slå dem?
Alex.
De mobbet Bedders.
Jeg prøvde å stoppe dem.
Ingen sa noe om det.
Hvorfor sa du ikke noe? Hvorfor fortalte du det ikke til noen?
Se på deg, Alex!
Fordi det blir verre da.
Hvordan kan det bli verre av å fortelle sannheten?
Du ville ikke forstått.
Pappa ville forstått.
Vel...
Han er ikke her.
Men om han hadde vært her, vet jeg hva han ville sagt.
Han ville sagt at å fortelle sannheten og gjøre det rette,
aldri gjør noe verre.
Det trodde du alltid på før, Alex.
Ja.
Men ikke nå lenger.
- Jeg kan smake det... - Smake.
...i regnet.
- Føle det i jorden. - Føle det.
Det de en gang hadde...
...er for lengst borte.
For lengst borte.
- De er splittet. - Splittet.
- Engstelige. - Engstelige.
- Uten leder. - Uten leder.
Uten leder.
- Mens de blir svakere... - Svakere.
- ...blir jeg sterkere.
Sterkere.
Snart vil mørket gry.
Min tid vil komme.
Kom igjen, slutt med krusedullene.
Dette er gjensitting, ikke tegnetime.
Konsentrer dere.
D R
DØ
Alex Elliot!
Vent på oss. Vi vil snakke med deg.
Hvor skal du? Ikke løp.
Hva er i veien? Hva er du redd for?
Løp! Ta ham!
Kan du ikke løpe fortere?
Vi er like bak deg!
Du er død nå, din lille tyster!
Alex Elliot!
Kom hit!
START DIN HISTORIE
Lance! Jeg fant ham.
Hvorfor løper du?
Du og jeg har en kamp å fullføre.
Det er best vi stikker.
Hallo? Er det noen her?
Bedders, si til faren din at vi gjør lekser sammen.
Kom over hagegjerdet.
Du må se det jeg har funnet.
Sverdet er tilbake.
Er tilbake. Tilbake.
- Sverdet. - Sverdet er blitt trukket.
- La røttene være mine sanser. - Sanser.
La landjorden være mine øyne og ører.
Øyne og ører.
Finn den som trakk det.
Finn den nye kongen.
Sverdet må bli mitt.
Kongen må dø.
Finn den nye kongen.
Kanskje det er et spikk.
En YouTube-greie.
Et sosialt eksperiment.
Kanskje det var skjulte kameraer.
Se.
Det står noe på parerstangen.
Legg det inn i Google Oversetter.
"Gladius...
Arturi...
filius Tintageli."
Det er latin.
Det betyr: "Sverd av Arthur, sønn av Tinta-gel."
Hvem er Tinta-gel?
Hva er det du gjør?
Faren min ga meg en bok for flere år siden
om ridderne av det runde bord.
Jeg kunne den utenat.
RIDDERNE AV DET RUNDE BORD
Det er ikke "Tinta-gel", det er Tintagel.
Og Tintagel er ikke en person, det er et sted.
En øy ved kysten av Cornwall.
Det er en gammel ruin av et slott der.
Enkelte sier at det var der kong Arthur ble født.
Jeg var der en gang da jeg var fem.
Det var der faren min bodde
den siste gangen jeg så ham.
Det var der jeg var da han ga meg denne boken.
Han signerte den til og med.
Se.
"Til Alex, min evige og framtidige konge. Pappa."
Hva om dette er et budskap, Alex?
Hva om du er den eneste personen som kunne ha trukket ut sverdet?
Hva om det er...
- Fortsett. - Men da ler du av meg.
Det skal jeg ikke. Jeg lover.
Hva om det er sverdet i steinen?
Se, Excalibur.
Knel for din konge.
Ja vel, mylord.
Du er min nærmeste og eldste og beste venn.
Jeg slår deg...
...til sir Beddersvere.
Alex, er lyset ditt på fortsatt? Det er best du er i seng.
Skynd deg, gå.
- Alex? - Hva er det?
Du tror vel ikke at det er det ekte sverdet i steinen?
Selvfølgelig ikke.
God morgen.
Å, dæven!
Tilgi meg.
Jeg glemte helt å ta med klær i min Vivifica Transubtantiatio.
Er det mulig at du har billeblod,
malt dyrebein eller beverurin?
Hva?
Nei vel.
I så fall behøver jeg kittelen din.
POLITI
Betjenter, det er da ikke ulovlig
å ta en spasertur om morgenen.
Eller å bære løstsittende klesplagg
som tillater at frisk luft kan sirkulere rundt ens lemmer og lender.
Vognen deres virker varm og tørr.
Før meg mot øst sporenstreks.
LONDON
Hva var det som skjedde?
VELKOMMEN TIL DUNGATE SKOLE
Følg med, alle sammen.
Vi får en ny elev i klassen i dag.
Kan du ikke presentere deg?
Vær hilset, unge akademikere.
Jeg heter...
...Mertin.
Ja, det stemmer.
Mertin Ambrosius Caledonensis,
og jeg er en helt normal nåtidens britisk skolegutt.
Ro dere ned.
Nei, Bedders. Absolutt ikke.
Vi kan ikke snakke med den gutten.
Men han ser kul ut.
I det minste vedder jeg på at han driver med magi,
rollespill og Game of Thrones.
Hør på meg.
For første gang noensinne er det noen på denne skolen
som er mer mobbeobjekt enn oss.
Vi må holde oss unna ham.
Så langt unna som mulig.
Enkelte metaller er vanlige, som kobber,
og kalles uedelt metall.
Andre er sjeldne og verdifulle, som gull,
og kalles edelmetaller.
For lenge siden trodde folk som ble kalt alkymister,
at man kunne gjøre uedle metaller til edelmetaller.
Disse delene av jordskorpen inneholder en mengde informasjon.
Ruiner, døde kropper, spor av tidligere sivilisasjoner.
Beveg sakte månen rundt mellom de to.
Dere vil begynne å se hvordan disse to planetene,
når kretsløpene krysses,
vil skape den kommende solformørkelsen.
"Kommende"?
Hva mener du med "kommende"?
Når er denne solformørkelsen ventet?
- Om fire dager. - Fire dager?
Guds sokker! Dette er en katastrofe.
En tragedie.
Jeg trodde det var fire år.
Unna vei!
Jeg trenger luft og plass til å tenke!
Alexander Elliot!
Det var du som trakk sverdet!
Om fire måner blir det mørke i dagslyset.
Tvillingrikene vil møtes,
og Morgana vil vende tilbake.
Å, nei.
Du må sadle dine gangere,
klargjøre din rustning,
samle dine allierte!
Gå vekk.
Vi kjenner deg ikke, og vi vil ikke kjenne deg.
La oss være i fred.
Godtfolk!
Dette riket står overfor stor fare,
og denne gutten blant dere trakk Excalibur.
Hvem vil knele for hans føtter og sverge troskap?
Slutt!
Men Rokas så det med egne øyne.
Danielle sa at de prøvde å fange den i to timer, men den kom seg unna.
Han forvandlet seg ikke til en ugle, Bedders.
Men han sa at vi er i stor fare.
Og han visste om sverdet.
Hvordan kunne han vite om sverdet?
Jeg vet ikke.
Det er en tilfeldighet.
Det spiller ingen rolle. Jeg har bestemt meg.
Jeg setter det tilbake.
I morgen kveld, etter skolen.
Det er tyvegods, og det er et våpen.
Og det får alt til å bli...
...rart.
- Hva om...? - Hva om hva?
Ingenting.
Ha det, Bedders.
Mamma!
Mamma?
Mamma.
Sverdet må bli mitt.
Kongen må dø.
Mertin?
Hva gjør du her?
Redder livet ditt, gutt, fra den greia.
Forstår du ikke
at å vise meg i de levendes rike etter solnedgang er livsfarlig for meg?
Finn meg her i morgen.
Uten å feile.
Åpne vinduet. Skynd deg!
MORGANAS SLOTT
Han var et barn, mylady.
INN I UNDERVERDENEN
En gutt, ikke mer enn tolv vintre.
Tolv vintre.
Det var en til, neppe eldre enn den utvalgte kongen.
Han knuste skiltvakten vår med elementær manipulering.
Merlin, også et barn.
- Har jeg ventet så lenge? - Så lenge.
- Har jeg blitt så gammel... - Gammel.
...at han har blitt så ung?
Våkne, mine krigere. La slumringen opphøre.
Skumringen skal bli vår.
Våkne, mine krigere. La slumringen opphøre.
Skumringen skal bli vår.
Våkne, mine krigere. La slumringen opphøre.
Skumringen skal bli vår.
Våkne, mine krigere. La slumringen opphøre.
- Skumringen skal bli vår. - Skumringen skal bli vår.
Skumringen skal bli vår.
Kom igjen, Alex.
På tide å våkne nå.
Det er ikke Excalibur.
Fortell meg sannheten. Hvor fikk du det fra?
Jeg sa det, på en byggeplass.
Da går vi tilbake med det straks.
Nei, du kan ikke ta det.
Og du kan ikke beholde det.
Det er et farlig våpen, Alex,
- og det tilhører ikke deg. - Jo, det gjør det.
Jeg trakk det ut av en stein,
og noe kom og prøvde å ta det tilbake.
Noe gammelt og ondt som kom opp fra bakken.
En gutt fra skolen kom og reddet meg.
Og så ble han til en ugle.
Og jeg var lys våken hele tiden, det lover jeg.
Hentet du den fra loftet?
Alex, jeg vet at du har det vanskelig.
Og jeg vet at du savner faren din.
Men han ga deg den boken
fordi han ville at du skulle vokse opp til å bli et godt menneske.
Ikke et som havner i slåsskamp,
ikke et som tror på eventyr,
og ikke et som går rundt med...
...enorme middelaldervåpen.
Så hvorfor skrev han dette?
TIL ALEX, MIN EVIGE OG FRAMTIDIGE KONGE. PAPPA.
Fordi han var glad i deg.
Så hvorfor dro han?
Kanskje jeg ikke har fortalt deg så mye som jeg burde om ham.
Han hadde sine kamper.
Sine demoner.
Men han elsket deg.
Og dette må ta slutt.
Vi tar med sverdet til politistasjonen,
og så kjører jeg deg til skolen.
Alex.
Legg det fra deg.
Nei. Det er mitt.
- Jeg trenger det. - Jeg sier det ikke igjen.
Jeg må gå, og jeg tar det med meg.
Alexander Elliot, du våger ikke å forlate huset.
Alex.
Beklager, mamma.
Alex!
Jeg er kvalm, Alex.
Jeg har aldri før vært utenfor skolen på en ukedag i løpet av semesteret.
Og uten en voksen i gul vest.
Det er bare det at jeg er vant til å lese om sånt.
Jeg er ikke vant til at det faktisk skjer.
Bare ta det med ro, Bedders.
La meg stå for snakkingen.
Omsider!
Ta disse og bli med meg.
Kom! Jeg har leid losji ovenpå.
Som jeg prøvde å forklare i natt,
tømmes jeg for livskraft om jeg opptrer i de levendes verden når det er mørkt.
For ikke å snakke om å kjempe mot en Mortes Milles.
Det krever en spesiell drikk for å gjenopprette kreftene.
Billeblod, malt bein og beverurin.
Jeg trodde det ble vanskelig å finne ingrediensene,
men Lip Smackin' Chicken har alle.
Er det sant?
Det røde i kirsebærbrusen er fra billeblod.
Vaniljen i iskremen er fra beverurin.
Og disse nuggetene er for det meste brusk og malte dyrebein.
Samlet...
...rett og slett styrkende.
Du heter ikke Mertin?
Det er Merlin.
Et genialt alias, ikke sant?
Jeg kom på det ved et rent innfall
for å kunne vokte over deg inkognito.
Jeg trodde Merlin skulle være en gammel mann.
Du ser ut som du er rundt 16.
Det er fordi jeg lever bakover i tid.
Jo eldre jeg blir, desto yngre blir jeg.
Ærlig talt, har de ikke lært deg noe på den såkalte skolen?
Fra nå av vil natten være farlig for deg også, Alexander.
Om natten svekkes halvskyggen mellom lys og mørke.
Mortes Milles vil reise seg igjen.
Mortes Milles?
Var det det som kom for å ta meg i natt?
Falne krigere fra gamle slag.
Sjelen deres er slavebundet av det onde.
Nå kan de bare komme inn i dette riket etter mørkets frembrudd.
Men...
...når de reiser seg...
...fryser tiden.
Og alle dødelige sjeler forsvinner,
bortsett fra den som trakk sverdet
og de som er slått til riddere.
Deres trolldom blir bare brutt ved soloppgang
eller når alle gjenoppståtte krigere...
...er knust.
Det var derfor moren min forsvant.
Det var derfor alt ble normalt igjen etter at du gikk.
Det er tre måner til solformørkelsen,
når Morgana vil gripe anledningen til å komme inn i de levendes verden
og ta tilbake det hun tapte for lenge siden.
Excalibur.
Hvem er Morgana?
Hun var kong Arthurs halvsøster.
Hun er grådighet, rettighet
og hevngjerrighet.
Og hun har våknet.
Men hvorfor, etter så lang tid?
Har du sett verden utenfor vinduet ditt?
Dette landet er splittet.
Fortapt og uten leder. Mennesker har hult hjerte.
Derfor får hun kraften tilbake,
og derfor er sverdet tilbake.
Og er det meningen at jeg skal stoppe henne?
Det er latterlig. Jeg er tolv.
Jeg er ikke engang gammel nok til å gå med avisen.
Du må finne en annen.
Det er for farlig. Vi kommer til å dø.
Så her har du sverdet tilbake.
Det var fint å treffe deg, og lykke til med alt sammen.
Ditt oppdrag er avgjort.
Det er ingen vei tilbake.
Du må finne inngangen til Underverdenen.
Bekjempe Morgana i hennes eget rike
før månen dekker solen, ellers er du...
...folket ditt og landet der dere bor
fortapt!
Du er utpekt til å redde kongeriket ditt
fra slaveri!
Milde måne, det var slitsomt.
Hvis jeg må forvandle meg til mitt voksne jeg
hver gang jeg må understreke et poeng,
er jeg død før dagen er omme.
Er det ingen vinduer uten glass
eller åpne piper igjen i dette gudsforlatte landet?
Mertin, Merlin, vent.
Hvordan finner vi inngangen til Underverdenen?
Hvor skal vi dra?
Du er en konge, gutt.
Veien du velger, må være din egen.
Herregud, herregud...
Dette er det verste og det beste
og frykteligste og mest strålende og skremmende
og fantastiske som noensinne har skjedd meg.
Vi må dra et sted der ingen kan finne oss.
Et sted der vi kan tenke.
Kom igjen, Bedders. Det er denne veien.
Se.
Det er en inskripsjon.
Det er akkurat som i boken. Alt er som i boken.
DEN SOM TREKKER SVERDET FRA DENNE STEINEN,
ER DEN EVIGE OG FRAMTIDIGE KONGE
Du hadde rett.
Han visste det.
Det er akkurat sånn i alle historiene vi har lest.
Kong Arthur, Luke Skywalker og Harry Potter.
Ingen av dem kjente faren sin, og så skjer det noe fantastisk.
Og de finner ut at de stammer fra mektige, magiske familier.
Det er meg, Bedders. Det er meg!
Moren min sa at han hadde sine kamper og demoner.
Og nå vet jeg hva hun mente.
Faren min er en helt. Han er nøkkelen til alt dette.
Vi må dra til Cornwall. Til Tintagel.
Vi må finne ham.
Men Cornwall er langt borte.
Og du har ikke sett ham på mange år.
Han vet nok hvor inngangen til Underverdenen er.
Han vet nok hvordan man bekjemper Morgana.
Han er den eneste som kan hjelpe oss.
Se, Alex.
Det er mørkt alt.
Merlin sa at natten er farlig.
Han sa at halvskyggen mellom lys og mørke blir svakere.
Han sa...
At Mortes Milles vil reise seg igjen.
Hallo, gutter.
Fint sverd. Ser ekte ut.
Ja. Og verdifullt.
Leker vi? Har det gøy med fantasien?
Vi liker lek. Kan vi bli med?
La oss prøve det litt. Vi skal gi det tilbake, det lover jeg.
Klart det. Ta det selv.
Dere trenger bare å trekke det opp av steinen.
Lett.
Unnskyld meg, damer.
Kom igjen.
Bli her. Finn noe å forsvare deg med.
Hvorfor det? Hva skal du gjøre?
Det Merlin sa. Samle noen allierte.
La meg prøve igjen.
En, to, tre.
Jeg er den eneste som kan trekke sverdet ut av steinen.
Jeg er den evige og framtidige konge.
Jeg skal trekke det ut, og dere kan holde det
om dere begge kneler og lar meg slå dere til riddere.
Herregud, for en nerd du er.
Så du er konge? Ja vel.
Du er ikke kongelig, så hva slags konge er du?
- Kanskje han er en Burger King. - Han er for liten til å være King Kong.
Kanskje han er Løvenes konge.
Kom igjen, da, Simba. La oss se deg trekke det ut.
Sverger dere på at om jeg gjør det, vil dere la meg slå dere til riddere?
Det sverger vi.
Unnskyld meg.
Knel.
Ikke tale om. Jeg kneler ikke. Ikke for noen.
Gjør det. Så får vi leke.
Jeg slår deg til ridder, lady Kaye.
Kom igjen, da. Gjør det.
Jeg slår deg til ridder, sir Lance.
Hva skal du gjøre nå, Per Pyse?
Kaste en forbannelse? Bringe en drage?
Noe sånt, ja.
Skumringen skal bli vår.
Løp! Gjem dere!
Lance! Løp!
Lance! Reis deg!
Løp!
Der er en til.
Kom igjen, Lance!
Løp!
Fortere!
- Løp! - Skynd dere!
Si at jeg drømmer dette!
BRANNFARLIG VÆSKE
Hjelp meg!
De kommer likevel!
- Fort! - Løp!
Fortere! Unna vei!
- Løp! Fort! - Vent!
Vent!
Hjelp! De er like bak meg!
Kom igjen, Bedders!
Hjelp!
Løp! Bedders!
- Ikke løp fra meg! - Fort!
- Hjelp! - Hjelp!
Hjelp oss, noen!
Hjelp!
Det er ingen her! Alle har forsvunnet.
Hva har skjedd?
Hvor er det blitt av alle? Hvorfor er bilene tomme?
Det er akkurat som Merlin sa. Alle har forsvunnet.
Alex, hva er det du gjør?
Alex! Løp!
De er bare laget av bein. Vi kan drepe dem.
- Det er to til. - Vi kan ikke løpe fra dem.
Hva skal vi gjøre?
Er det noen som kan kjøre?
- Skynd deg, Bedders! - Kom igjen!
Hopp inn!
Flytt deg!
Vi ristet av oss en.
Den tar oss igjen. På venstre side.
Vær klare.
Ta den siste, og alt blir som normalt.
Hold dere fast!
Hvor har du lært å kjøre?
Mario Kart.
Hva?
- Trafikken! - Stopp!
- Stopp!
Takk, Kaye.
Du reddet oss.
Jeg skulle til å si det samme til deg.
Jeg også.
Men så husket jeg at du lurte oss opp i dette.
Du blir med hjem til meg,
og du går ikke før du forklarer nøyaktig hva som har skjedd.
Gå tilbake.
Først... Vil dere at jeg ikke skal knuse fjesene deres?
Ja, takk.
Så vil dere at vi skal skulke skolen i morgen,
dra til Cornwall med den rare, nye gutten,
finne den forduftede faren din, drepe en demontrollkvinne,
- og redde Storbritannia fra slaveri? - Ja.
Og av alle mennesker i hele verden,
selv om det allerede er en kongefamilie,
så er du den virkelige, ekte kongen?
Tro meg, jeg er like sjokkert som deg.
Det er én ting jeg ikke skjønner.
Hvorfor skulle folk som oss
hjelpe folk som deg?
Ja, hvorfor skulle vi engang bli sett sammen med deg?
Fordi dere er de sterkeste jeg vet om.
I kampens hete hjalp vi hverandre.
Vi har nettopp reddet hverandres liv uten engang å tenke på det.
Og det var akkurat det kong Arthur gjorde.
Han gjorde sine fiender til allierte.
Han forente stridende strammer i Britannia
og dannet en gruppe lojale riddere.
Sammen bekjempet de en fiende større enn dem alle.
Og tenk over det. Kong Arthurs mest lojale riddere
het Lancelot, Kay og Bedivere.
Hva så?
Det er navnene deres.
Herregud. Han har rett.
Legenden sier at Arthurs riddere samlet seg ved et rundt bord,
så alle skulle være like.
Og se...
Fort, Bedders. Løft opp klaffene.
Ser dere? Ingenting av dette er tilfeldig.
Dette er skjebnen.
Det er ment å skulle skje.
Så de ser på seg selv som riddere?
Så villedet de er.
Villedet.
Beddersvere-gutten er svak.
Svak.
Ingenting uten sin venn.
Ingenting.
Lance-gutten er grådig.
Grådig.
Han planlegger å ta sverdet selv.
Ta sverdet.
Kaye-jenta er begavet, men umoden.
Umoden.
Bundet til gutten.
PÅ OPPDRAG FOR Å REDDE STORBRITANNIA
IKKE VÆR REDD!
Og gutten selv, han klynger seg til myten.
Stoler på løgner.
Jeg vil gå etter svakhetene deres.
Svakhetene.
Troen deres vil smuldre opp.
Smuldre opp.
Håpet deres vil bli til hat.
Hat.
Oppdraget deres vil bli deres undergang.
Hva er det du tror du driver med?
Bravo, Alexander.
Du overlevde natten uten skrammer, fikk to nye allierte,
og la en utmerket plan.
Å reise til Tintagel og finne din forsvunne far,
som så vil hjelpe deg å finne inngangen til Underverdenen
og knuse Morgana.
Synes du det er en utmerket plan?
Selvsagt.
Øya Tintagel er kong Arthurs fødested.
Den er sterk i trolldom.
Mortes Milles kan ikke røre deg der.
Sir Lance, lady Kaye.
Det er en glede å bli kjent med dere.
Gjør oss en tjeneste, Mertin.
Ikke snakk til oss. Vi er med bare for slåssingen.
Det er ikke en ridders holdning, unge mann.
Hvor er respekten for den ridderlige kodeks?
Ikke si at dere aldri har hørt om den ridderlige kodeks.
Sjåfør! Stans denne vognen øyeblikkelig!
Kodeksen er hjørnesteinen i et sivilisert samfunn,
selve grunnlaget denne nasjonen ble bygd på.
Hvis dere ikke kan kodeksen, er hele denne bedriften håpløs!
Hva er det han snakker om?
Unnskyld meg, men hvorfor går vi av bussen?
Snarvei.
Bli med meg, Fort. Ingen somling.
Stans!
Følg godt med.
Den ridderlige kodeks er et regelsett alle edle riddere lever etter.
Å adlyde kodeksen fra det øyeblikket sverdet blir trukket,
er det som gjør ditt hjerte edelt.
Og bare en ridder med edelt hjerte, kan drepe Morgana.
Dere må legge det følgende på minne.
Regel én: Vær hederlig mot de du elsker.
Lett.
Ja, fordi du elsker deg selv.
Regel to: Unngå ubeføyet strid.
Hva er "ubeføyet"?
Det er mat, tror jeg.
Det er ikke mat.
Ubeføyet betyr uberettiget eller uprovosert.
Det betyr å ikke være uhøflig eller banne eller være stygg mot folk.
Greit. Ikke se på meg.
Regel tre:
Snakk alltid sant.
Igjen lett.
Det er løgn.
Og til slutt regel fire:
Bli ved enhver gjerning til slutten.
Bryt en av disse reglene
fra det øyeblikket sverdet er trukket,
og oppdraget er tapt før det engang har begynt.
Jeg går ut fra at det ikke er noe problem?
Mini-Merlin! Hva er det du gjør?
Vi går ikke til Cornwall!
Nei, det gjør vi slett ikke.
I århundrer har historikere undret seg over hensikten med Stonehenge.
Var det et tempel? Et begravelsessted?
En slags astrologisk klokke?
Nei, det er det ikke, din uvitende bajas.
Stonehenge er en transportpassasje.
Selv om romerne rev ned halvparten, betyr det ikke at den er ødelagt.
Unnskyld meg.
Publikum har ikke lov til å gå nær steinene
uten å være autorisert!
Vent! Vakter!
Kom igjen.
Ser dere? Alle er knyttet sammen.
Alle de paleolittiske reiste steinene.
Bygd som et magisk overdragelsessystem,
skapt av undertegnede.
Vi er nå på Bodmin Moor,
23 mil fra Stonehenge,
og en liten og styrkende
tre mil lang gåtur vestover til Tintagel Island.
Hva var det han sa?
Sa han en gåtur på tre mil?
Den mest givende veien, mine unge venner,
er sjelden den enkleste.
- Kom igjen, Bedders. - Jeg kommer.
- Kom igjen, Lance. - Jeg hater dette allerede.
Dette er det lengste jeg har gått i hele mitt l iv.
Hvis jeg hadde hatt dekning, ville jeg vært i en Uber nå.
Perfekt.
- La oss stoppe her en stund. - Gudskjelov!
Ikke for å hvile.
- For å trene! - Hva?
Alexander, rekk meg sverdet.
For å lære sverdkunstens grunnregler, trenger dere et våpen hver.
En enkel mangfoldiggjøringstrolldom for metallobjekter greier seg nok.
Hva er det du gjør, gutt?
Hobbyen min er tryllekunster, men jeg er ikke god til mangfoldiggjøringsillusjoner.
Så jeg vil filme hva du gjør og prøve å kopiere det.
Jeg vil bli svært imponert om du lykkes.
Wow!
Nå... Dere har en hær å bekjempe,
en drage å drepe og et land å redde.
La oss begynne.
Våpnene er tunge og besværlige,
men dere er lette og smidige.
Bruk det til deres fordel.
En voksen kriger kan ikke blokkere hele kroppen med sverdet.
De kan heller ikke bruke vekten til å øke hastigheten.
Bruk vettet.
Vær tapper og resolutt.
Og
lykke til.
Lykke til med hva?
Hva gjør han?
Jeg skaffer litt mat.
En belønning til når dere har beseiret fiendene deres.
Jeg vil ikke beseire noe.
Det er nok for meg. Jeg stikker.
Slipp meg!
Hei!
Blokker greinene.
- De lærer oss opp. - Jeg vet det.
Kom igjen da!
Vil du smake?
Smak på dette.
Se hva det gjør.
Har deg!
Oppdraget blir deres undergang.
Sverdet må bli mitt.
Hjelp! Noe tok meg.
Bedders, pass opp!
From.
Lance! Kaye! Hjelp!
Hjelp! Fort!
De vil ta sverdet. Jeg blir kvalt! Hjelp!
- Hjelp! - Hold dem unna.
- Hjelp oss! - Hva er det du gjør?
Hjelp, Lance.
Ta sverdet.
Hjelp meg.
Hvis du er den evige og framtidige kongen, kan du hjelpe deg selv.
Nei. Lance!
- Lance! - Hva er det du gjør?
- Hjelp! - De dreper deg. De dreper oss alle.
- Lance, hjelp! - Hjelp!
Kom igjen, da. Kom og ta det.
Få se hva dere har, dumme greiner.
- Hjelp meg! Jeg får ikke puste! - Det tekker meg under!
- Jeg får ikke puste. Hjelp! - Bedders! Lance!
- Hjelp meg! - Kaye!
Hjelp!
Merlin!
- Hjelp oss! - Merlin! Hjelp oss!
Jeg får ikke puste!
Merlin!
- Hjelp oss! - Merlin!
Merlin!
Hjelp oss!
- Merlin! - Hjelp oss! Jeg får ikke puste!
Merlin. Se.
Fort!
Merlin!
Merlin.
Går det bra?
Hun er enda sterkere enn jeg fryktet.
Vi trenger billeblod.
Malt dyrebein. Noe som gir ham krefter.
Det nytter ikke. Jeg er ferdig.
Fram til soloppgang er dere alene.
Merlin. Ikke dra.
Merlin.
Hvis du hadde hjulpet meg, kunne vi ha vunnet over dem.
Du fikk oss nesten drept.
Gi meg sverdet.
Ikke tale om.
Som jeg sa,
det er jeg som er kongen her.
Vær så snill, Kaye.
Hva skal vi gjøre, Alex?
Merlin kommer ikke tilbake før soloppgang.
Mortes Milles vil komme etter oss ved solnedgang.
- Og vi har ikke engang sverdet. - Bedders.
Jeg prøver å tenke.
Slutt å snakke.
Nei.
Du ber meg alltid om å slutte å snakke, og det jeg sier er alltid riktig.
Og denne gangen,
denne gangen skal jeg gjøre noe med det.
Bedders, vent!
Vannet blir dypere.
Jeg bryr meg ikke.
Gi ham tilbake sverdet.
Det er ikke ditt. Alex trakk det.
Det valgte ham. Det er hans.
Da er vi i gang igjen.
Der fikk han.
La ham være!
Jeg sa, la ham være!
Hvorfor skulle vi det?
Fordi du alltid ødelegger alt.
Fordi du er en løgner, en juksemaker og en bølle.
Du er et dårlig menneske.
Jeg skulle ønske jeg aldri ba deg bli med.
- Alt du bryr deg om, er deg selv. - Hva så om jeg gjør det?
Jeg vet hvorfor du er en bølle
og en juksemaker og en løgner.
Jeg vet hvorfor dere begge er det.
Det er fordi dere er redde.
Dere er redde for at dere ikke er noe. Et null.
Dere er redde for at dere ikke kommer noe sted eller blir til noe.
Dere tror alt som betyr noe er hvor sterke dere er
- og hvor mye penger dere har. - Hold kjeft og slåss.
Men det skulle ikke vært sånn. Det var derfor sverdet kom.
Det er det vi prøver å forandre.
Hvem har gjort deg bedre enn alle andre?
Hvem har gjort deg til konge?
Lance, nei!
Du ødela det.
Du ødela Excalibur.
Du ødela alt.
Ja visst.
Gå din vei.
Pass på deg selv, som du alltid gjør.
Kanskje du har rett.
Kanskje han er en løgner, en juksemaker og en bølle.
Kanskje han er redd og egoistisk.
Kanskje vi begge er det.
Men hvorfor ikke?
Det er sånn verden fungerer.
Og ingenting du eller noen andre gjør, vil forandre det.
Jeg er lei for at vi plaget dere.
Jeg er lei for at han ødela sverdet.
Men vi er ikke riddere.
Det har vi aldri vært, og det blir vi aldri.
Dere har det bedre uten oss.
Nei. Du tar feil.
Vi klarer ikke dette uten dere.
Dere er sir Lancelot og lady Kaye.
Vi trenger dere.
Det er for sent.
Nei, det er det ikke.
Gi meg boken min.
Boken vet alltid hva vi skal gjøre.
KVINNEN I VANNET
Kvinnen i vannet, Excaliburs vokter.
Hun er i alle vann, så kanskje hun er i dette.
Hvis jeg er den evige og framtidige konge,
hvis Lance, Kaye og Bedders
er mine lojale, tapre og verdige riddere,
og hvis dette er vår skjebne,
må du, Kvinnen i vannet,
gi tilbake Excalibur.
Jeg trodde det ville skje noe magisk.
Ja, ja...
Det var verdt et forsøk.
Hei.
- Hei! - Alex!
Bedders!
Jeg tror det er ditt.
Og dette er ditt.
Vi er tørre.
Fra nå av holder vi sammen.
Som likeverdige.
Ingen vanære. Ingen løgner.
Ingen ubeføyet strid.
Og vi gir ikke opp.
Sverg på det.
Jeg sverger.
Jeg trodde vi ikke skulle sverge.
Lance.
Hei.
Går det bra med dere?
Takk. Takk, Gud.
Dere ser ut som dere har vært i krigen.
Hva var det? Aktivitetsdag? Skoletur?
Kom dere bort fra de andre eller noe?
Hør her...
Dette vil høres veldig rart ut,
men hvis vi fire og ponniene forsvinner, må dere ikke bli redde.
Jeg lover at dere skal få dem tilbake.
Unnskyld meg?
De ble bare borte.
Alex, sverdet.
Jeg tror vi må lære å ri.
Disse ponniene er altfor små. De er for småjenter.
De døde greiene var dobbelt så store.
Gjør som sprangrytterne på tv.
Venstre tøyle for venstre, høyre tøyle for høyre,
hopp opp og ned i sadelen.
De kommer. Jeg kan føle det.
Svak.
De er her!
- De er like bak oss. - Kom igjen, galopp!
- Jeg vet ikke hva jeg gjør. - Jeg klarer det ikke!
Jeg kommer til å falle av!
Grådig.
Umoden.
Denne veien, inn i skogen!
Trærne vil sinke dem.
Kom igjen, lille ponni. Fortere!
De tar innpå!
Oppdraget vil bli hans undergang.
Jeg fikk en!
Han fikk en!
Bedders har falt av!
Hent ham. Vi avleder dem. De vil følge sverdet.
Bedders, jeg kommer!
Svak.
Fortere, Alex! Fortere!
Ingenting.
Kom igjen, Bedders.
Løp!
Du klarte det, Bedders.
Å, nei.
Hopp!
Jeg klarte det.
Ri! Så fort dere kan.
TINTAGEL 6,5 KILOMETER KYSTSTI
Jeg har en idé.
Hopp av og følg etter meg.
- Hva er det han gjør? - Alex!
Kom igjen!
Der er den. Tintagel Island.
Vet dere...?
Vi burde sitte tett for å holde varmen.
Nei. Jeg sitter ikke tett med noen.
Jeg sitter ikke tett.
Lykke til, Alex.
MOTELL
Bli der.
Hei.
Jeg lurer på om du kan hjelpe meg.
Jeg heter Alexander Elliot.
Jeg leter etter faren min.
Du husker meg vel ikke?
Jeg heter Sophie.
Jeg er tanten din. Jeg er din fars søster.
Beklager om jeg stirrer, men du ser ut akkurat som ham.
Jeg må snakke med ham. Det er viktig.
Viktigere enn noe annet i hele verden.
Har du dratt hele veien hit fra London alene?
Vet moren din at du er her?
- Da må vi ringe henne. - Dette angår ikke henne.
Ikke gjør det, er du snill.
Dette er noe jeg må gjøre alene.
Hva har moren din fortalt om ham?
Hun sa de var for unge da de fikk meg.
Han hadde andre ting som foregikk i livet.
Hun sa at han kjempet mot demoner.
Jeg skjønte ikke hva hun mente,
men det gjør jeg nå.
Så det gjør du?
Det er greit. Du trenger ikke å lyve for meg.
Jeg vet hvem han virkelig var.
Hvorfor vil du finne ham, da?
Hva mener du?
Han drakk.
Han var sint på alt og alle.
Han var ikke en god mann, Alex.
Han bodde her en stund for flere år siden.
Det var da moren din tok deg med for å møte ham.
Hun trodde han kanskje hadde forandret seg, men det hadde han ikke.
Jeg vet ikke engang hvor han er lenger.
Som du sa, han hadde sine demoner.
Men jeg mente ekte demoner.
Magiske demoner,
som kong Arthur kjempet mot.
Som i boken han ga meg.
Du forstår ikke. Jeg er den evige og framtidige konge,
og det visste han.
Han skrev denne meldingen, og han venter på meg.
Men, Alex,
moren din kjøpte denne boken til deg.
Dette er hennes håndskrift.
- Jeg vil trekke det opp! - Mitt!
- Jeg vil bli konge. - Jeg vil bli dronning.
Jeg vil bli konge.
Alex, hva skjedde?
- Fant du ham? - Hva sa han?
Faren min er ikke her.
Og han er ingen helt.
Han brydde seg ikke om meg.
Og han ville ikke kjenne meg.
Han ga meg ikke boken engang.
Moren min løy for meg.
Alt sammen er løgn.
Jeg hater henne!
Hei, Alex.
Jeg må vise deg noe.
Hold fram hånden.
Klem så hardt du kan.
Og åpne hånden.
Jeg klarte det. Jeg fikk ikke sove, så jeg øvde og øvde,
og nå kan jeg det.
Jeg kan gjøre ekte trolldom.
Du kan ikke gi opp. Det er ikke lov.
Vi er Han og Chewie, Fredo og Samwise.
Vi kan ikke gi opp, se så langt vi har kommet.
Han har rett.
Du har overlevd tre netter mot Mortes Milles.
Hundrevis av dem.
Alle seige og i brann,
med ansikter som nesten falt av og alt.
Du fikk oss hit.
Du fikk oss fra å være fiender til allierte,
akkurat som kong Arthur gjorde, akkurat som legenden.
Du trakk Excalibur, Alex. Ingenting annet betyr noe.
Denne boken du trakter etter, Alexander...
Ikke verst.
Pene illustrasjoner, men...
...ikke helt korrekt.
Husk at legender bare er rykter
som er hvisket ned gjennom århundrer.
Skrevet og gjenskrevet, fortalt og gjenfortalt.
Iblant av de rike og mektige,
så de kan holde på makten.
Sverdet bryr seg ikke om hvem foreldrene dine er.
Det velger ikke av fødsel eller blod, Alexander,
men av hjerte og sinn.
Hvis legendene dine sier noe annet, så kanskje...
...du må skrive dem på nytt.
Men vi er tilbake der vi startet.
Vi vet ikke hvor inngangen til Underverdenen er,
og det er bare én natt igjen til solformørkelsen.
Du er en konge, Alexander.
En leder, ikke en ledsager.
Du trenger ikke noe annet enn det du allerede har.
MORGANAS SLOTT
Jeg har det.
Jeg vet hvor det er.
Så søtt.
Unnskyld meg. Beklager, dette haster.
- Beklager. - Gå tilbake. Vi har et oppdrag.
Gi plass så fort dere kan. Takk.
Det er det samme stedet.
Glastonbury Tor.
Det var der Arthur kjempet mot Morgana.
Lance og Kaye, gå langs klippen.
Finn hestene og bind dem fast øverst i hovedgaten.
Og så møtes vi ved spillarkaden.
Bedders, du blir med meg.
Vi er riddere.
Vi har et oppdrag å fullføre.
CAMELOTS FORNØYELSER
BEGRAVD SKATT
Alt klart. Gjør det, Bedders.
Det virker.
Du er et geni, Bedders.
- Hallo. - Hallo.
- Vi vil gjerne kjøpe rustninger.
Tar du 50 pence-mynter?
Solen går ned.
Og hvis dere ikke slår henne, går den ned for siste gang.
For i morgen vil månen maskere solen, og alt er tapt.
Kampen er deres, ikke min.
Reis forsiktig.
Vær tapre, ridderlige...
...og husk kodeksen.
Det er ingen døråpning.
Det er ingenting her.
Jeg forstår det ikke.
Alex, se.
La meg prøve noe.
Dette er for skummelt.
Det er som om ingen har vært her nede på århundrer.
Ikke siden den mørke middelalder,
da Arthur fanget Morgana.
Vi er de aller første.
Fire døråpninger.
Kanskje vi skal ta enhver.
Hva om det er en felle?
Hva om hun prøver å skille oss?
Ja, vi bør holde sammen uansett hva som skjer.
Men... hvilken dør?
Vent. Sverdet vil fortelle oss det.
Det er denne veien, bak klatreplantene.
Se på veggene.
De beveger seg.
De strekker seg etter oss.
De er overalt!
Hold dere nær hverandre. Dann en sirkel.
Det er for mange!
Lance!
Kaye!
Alex!
De har meg!
Alex, se!
Du må gå. Nå.
Jeg skal holde dem tilbake.
Nå!
Ta henne!
Alex! Vi er her oppe!
Alex!
Hun er her! Vær forsiktig!
Slipp dem fri!
Velkommen, gutt.
Gutt.
Jeg har holdt øye med deg.
Deg.
Du har reist så langt.
Så langt.
Kjempet så tappert.
Tappert.
Jeg har sett din verden.
Hvordan du lever.
Mytene du tror på.
Hvem du stoler på.
Alt er løgn.
Merlin løy for deg.
Moren din løy for deg.
Du har ikke adelig blod, du har ingen hær.
Du kan ikke vinne.
Verden er råtten, Alexander.
Det er ikke sant!
Men det er det.
Du søkte sannheten, barn,
og du har funnet den.
Du er ikke annet enn en lavættet livegen.
Livegen.
- Kjenn din plass. - Plass.
Jeg er den siste Pendragon i live.
Landet er mitt.
Sverdet er mitt.
Du er min.
Du har rett.
Jeg er ingenting.
Ta det.
Lance, Bedders, Kaye, fort! Denne veien! Skynd dere!
Jeg tror vi klarte det.
Det var utrolig.
Knel for den evige og framtidige konge.
Nei, ikke gjør det.
Jeg mener det. Det er flaut.
Hvis de finner oss med Excalibur, tar de det.
- Vi kan ikke risikere det. - Du har rett.
Er kvinnen i sjøen virkelig i alle vann
i hele Storbritannia?
Selv i et svømmebasseng?
- Eller en bøtte med vann? - Eller en vanndam?
Gå unna.
Det betyr vel, ja.
Vi ses, sverd.
Ser deg når vi ser deg.
Hvor skal du, Alex?
Skal du ikke hjem?
Jeg klatrer over gjerdet og gjennom bakvinduet.
Hvorfor det?
Jeg orker ikke å snakke med henne.
Ikke i kveld. Jeg er for trøtt.
Hva vil du fortelle henne?
Det samme som deg. Sannheten.
De vil ikke tro oss. Det vil ingen.
Hva så?
Det er over nå.
God natt, sir Beddersvere.
Det var et flott eventyr.
Ja, det var det virkelig.
God natt, Deres Høyhet.
Det gikk ikke. Hun er ikke død.
Nei.
Du skadete henne bare.
Raseriet hennes er doblet, og formørkelsen er om seks timer.
Men hvorfor? Jeg gjorde alt du sa jeg skulle gjøre.
Tenk, gutt. Tenk!
Kodeksen.
Det må være kodeksen.
Jeg unngikk ubeføyet strid.
Jeg snakket alltid sant.
Jeg ble ved...
"Vær hederlig mot de du elsker."
Mamma.
Alex.
Hvordan kunne du gjøre dette?
Politiet har lett etter deg. Jeg har vært så bekymret.
Gudskjelov at du er hjemme.
Det er noe jeg må fortelle deg, mamma.
Vi dro på et oppdrag på Tintagel.
Jeg møtte tante Sophie.
Jeg vet det. Hun ringte.
Jeg vet at du løy om boken.
Jeg vet...
...at han aldri signerte den.
Du gjorde det.
Jeg vet at pappa ikke brydde seg om noen av oss.
Jeg er så lei for det, Alex.
Jeg er lei for at jeg løy. Jeg bare...
Jeg ville at du skulle tro at han var god.
Jeg tenkte at hvis du visste sannheten,
ville det såre deg, forandre deg.
Nei, jeg er lei for det.
Jeg er lei for at jeg var sint på deg.
Ingenting er din skyld.
Ingenting.
Du prøvde bare å beskytte meg.
Men det trenger du ikke lenger.
Det er noe jeg må gjøre.
Jeg må gå på skolen.
Og jeg må ta med sverdet.
Alex, vi må ha en alvorsprat om sverdet
og alt dette med kong Arthur.
Vi skal det, men jeg må vise deg noe først.
Alt jeg sa om sverdet, er sant.
Jeg kan bevise det.
Men først må vi love at vi aldri skal lyve for hverandre igjen.
Å alltid stole på hverandre, uansett hva som skjer.
Lover du det?
Det lover jeg.
Jeg lover det også.
Ikke få panikk.
Kvinnen i vannet.
Dette er Alexander Elliot.
Om mitt oppdrag er edelt og sant,
gi meg tilbake Excalibur.
Hele tiden mens jeg ba dere adlyde kodeksen,
brøt jeg den selv.
Morgana er ikke død.
- Å nei. - Tuller du?
Hun kommer tilbake
til virkelighetens verden.
Det er derfor vi trenger et forsvar.
SKOLE GYMSAL
Et fort, et slott.
Mortes Milles vil reise seg fra området på andre siden av veien.
De vil angripe rett på
i en stor og fryktelig flokk.
Solformørkelsen gir oss en fordel.
Det er verken natt eller dag.
Så denne gangen kan Merlin kjempe sammen med oss.
Men vi fem er sjanseløse alene.
Vi må reise en hær.
Jeg stoler på at dere tre setter et godt eksempel.
Så når hele skolen er på lekeplassen for å se solformørkelsen,
oppfører alle seg pent.
Er det klart?
- Ja, miss. - Greit, miss.
Hvorfor går alle disse barna mot oss?
Og hva i all verden er det dere driver med?
Kommer på skolen midt på formiddagen
kledd på det viset?
Vi redder Storbritannia fra evig slaveri
under en gammel, ikke-død ondskap, miss.
Friminuttet er over. Still opp på rekke.
Still opp på rekke. Friminuttet er over.
Samle dere her.
Skynd dere.
Denne gutten har en veldig viktig kunngjøring.
Jeg heter Alexander Elliot.
For noen dager siden fant jeg et sverd i en stein.
Så fant jeg ut at det ikke var et hvilket som helst sverd.
Det var selveste sverdet i steinen.
Det var Excalibur.
Jeg vet det. Jeg vet at det høres latterlig ut.
Men det er sant, og jeg kan bevise det.
Denne gutten, Mertin,
er egentlig trollmannen Merlin.
Og hvis dere ikke tror meg,
bare se her.
Noe så ydmykende.
Stille! Hør etter.
Dette landet er i stor fare.
En trollkvinne ved navn Morgana
har sovet under bakken i århundrer,
i venting på at tiden er inne til å komme tilbake og gjøre oss til slaver.
Den tiden har kommet.
Om to timer blir det en solformørkelse.
Morgana og hennes hær av levende døde riddere
vil angripe skolen.
Dere må hjelpe oss å beseire henne.
Alt dere trenger å gjøre, er å knele og la Alex slå dere til riddere.
Alle som gjør det, får et sverd og en rustning.
Dette er ingen lek.
Det er hundre prosent sant.
Flammesverd og ildpustende hester.
Så ikke kom fram om dere ikke er klare.
Jeg og Bedders hatet Lance og Kaye.
Og de hatet oss.
Vi var svorne fiender.
Men nå vet vi at det er sånn ondskapen narrer deg.
Den vender folk mot hverandre for å avlede dem fra den selv.
For den vet at om vi kjemper sammen,
er den sjanseløs.
Så hvem vil stå sammen med oss i dag?
Hvem vil reise seg for å redde vennene sine,
framtiden og landet sitt.
Hvem vil slutte seg til oss?
Activa.
Og forresten,
dette er i stedet for skole i dag.
Unnskyld meg, Pam. Beklager om vi går over streken.
Skulle vi ikke ta en time ute for å se solformørkelsen?
Ingen sa noe om et slags historisk spill.
Klassen min skulle ha repetisjoner i dag.
Jeg har gjort alt klart.
Mine damer og herrer! Hvis jeg kan få oppmerksomheten et øyeblikk...
Hva heter du?
Hector.
Jeg slår deg, Hector, til ridder.
Ta et skjold.
Ta et skjold og gå videre til neste bord.
Ta et sverd. Bra.
Ta et sverd.
Gjør klar barrikadene! Legg tauene!
Fort!
Bind to tau til hver hest.
Så fort dere kan. Og gjør klar til å heise opp.
LÆRERVÆRELSE
Unnskyld meg, mine damer og herrer,
jeg kan vel ikke få låne alles bilnøkler?
Kom igjen. Den første bilen til venstre. Dere til den første til høyre.
Skynd dere. Veldig bra.
Ett sett nøkler hver. Kom igjen.
Bra. Kom igjen.
Og én!
Blokkering venstre.
Og to!
Blokkering opp.
Og tre!
Blokkering høyre.
Og fire!
Beina ut.
Og fem!
Bruk vekten av sverdet.
Du må lure henne. Fange henne.
Gi meg tid til å åpne en portal.
Skape en virvel.
Så må du knuse henne så hun aldri kan vende tilbake.
Det blir ikke lett, Alex.
Vi kan klare det, Merlin.
Vi har ikke noe valg.
Vi må gjøre det.
Alle bataljoner, stå klare.
Tiden er inne. Lykke til.
Klare til kamp!
De er gjennom porten.
Vent, vent...
Nå! Kjør!
Kjør!
Rygg! Innta posisjon.
Jeg har aldri kjørt bakover før.
Nei!
Pokker!
Advar Bedders bataljon! De kommer gjennom!
Dra!
Angrip!
Slipp hestene! Én!
To!
Tre!
Fire!
Angrip!
Løp!
Vi trenger flere menn!
Fort! Venstre dør!
- Pass opp! - Tilbake!
Hjelp oss!
Tilbake!
- Gå tilbake! - Trekk tilbake!
Hold linjen!
Sir Lance og lady Kaye er overmannet!
Sir Beddersvere kjemper mann mot mann!
Gi ordre om tilbaketrekning!
Møt på taket!
De er for mange!
-Tilbaketrekning!
- Tilbake! - Kom igjen!
Tilbake!
Kom igjen!
Raskere!
Kom igjen!
- Barrikader! - Barrikader!
Bygg barrikaden!
- Fort! - Min bataljon til hjørnet lengst borte.
Kom igjen. Søk dekning.
Fortsett. Godt jobbet.
- Fort. - Dit bort. Løp!
Godt jobbet!
- Det er tusenvis av dem. - Hvor er Morgana?
Barrikaden vil ikke holde lenge.
Kanskje hun ikke kommer. Kanskje det er over.
Hvor er Merlin?
Hallo, Merlin.
Du har knapt blitt en dag eldre.
En hær av barn.
Trodde du at jeg ville ha medfølelse med dem?
Etter alle disse årene er dette planen din?
Der er du, jo.
Du har ingen medfølelse.
Disse barna har mer godhet og edelhet
enn du noensinne kan forstå.
Men, Merlin,
jeg har sett dem i sine oppvarmede hus,
med leker og trivialiteter,
med deres uvitenhet om natur,
og om magi.
Tror du at disse små rottene er verdige dette landet?
Sverdet? Arven min?
- Merlin! - Merlin!
Ja, det gjør jeg.
Du og jeg er historie, Morgana.
Framtiden er deres, ikke vår.
De har ingen framtid.
Kom igjen! Gjør klar tauene!
Alex, ikke dø.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Kom og ta den!
Her borte! Kom og ta den!
Bedders! Nå!
Hjelp meg!
Løp!
Dra!
Søk dekning!
Hei!
Lance, Kaye, nå!
Kvel henne! Så hun slutter å puste ild!
- Klare? - Sett i gang!
- Ta tauet! Hjelp meg! - Skynd dere!
Dra! Hardere! Dra!
Ikke slipp!
Merlin, vi har henne! Vi er klare!
Merlin!
Kast en jakke til meg!
Gi ham en jakke!
Merlin, snakk til meg! Er det bra med deg?
Jeg er lei for det.
Ingenting igjen.
Jeg har sviktet deg.
Ikke ennå, nei.
Magisk drikk. Fort.
Iskrem, kirsebærbrus og kyllingnuggeter
i flytende form.
Alex, vi kan ikke holde henne igjen stort lenger!
Så bra! Du var så god.
Bra gjort.
Gratulerer, vi klarte det. Du klarte det.
Godt kjempet. Vi klarte det.
- Bravo. Gratulerer. - Ja!
Helter! Helter, alle sammen!
Ja! Helter!
Ja!
Godt kjempet!
Jeg har sett mange kamper i min tid.
Beleiringen av Guinnion Fort,
og da sakserne ble stoppet på Badon Hill.
Tro meg, ingen ble kjempet så tappert
som deres mot Morgana og Mortes Milles.
Dere har virkelig overgått forventningene mine.
Merlin, vi vant slaget,
men Storbritannia er det samme stedet som før.
Ja, hvordan kan vi forandre noe mer?
Og selv med sverdet, hvem vil høre på oss?
Det er sant. Vi er bare barn.
Det kan så være.
Men vit dette...
Det er en klok, gammel sjel i alle barn.
Og et tåpelig barn i alle gamle sjeler.
Kanskje dere har flere slag å kjempe.
De blir kanskje ikke mot demoner eller levende døde riddere,
eller vunnet med sverd eller hærer.
Men selv om du ikke bruker Excalibur,
vil dere fortsatt vite hva det står for,
hva dere står for.
Sir Beddersvere,
jeg ga deg evnen til metallduplisering.
Jeg hadde tenkt å ta den fra deg, men nå
tror jeg at du kan være tiltrodd den.
Mener du det?
Er det sant?
Takk, Merlin!
Jeg lover at jeg aldri skal bruke den til annet enn gode ting.
Sir Lance og lady Kaye,
dere er tapre, lojale og edle.
Dere har lært å kjempe for andre, ikke bare for dere selv.
Dere er virkelig riddere av det runde bord.
Takk, Merlin.
Alexander,
jeg lånte denne boken din og gjorde noen endringer.
RIDDERNE AV DET RUNDE BORD
Takk, Merlin.
Et land er ikke bedre enn dets ledere.
Og dere vil bli utmerkede ledere.
Tekst: Evy Hvidsten